P A V U Č I N A S N Ů
U Carla Juniora je šestidolarový burgr jen za 3,95, to je láce,
a kromě toho je to i ten nejlepší burgr široko daleko.
Včera jsem tam zašel a dal si tři.
Panečku, málem už jsem po tom ani nemohl.
Když jsem dorazil domů, dal jsem si ještě krabici vaflí,
tím ale nechci snižovat Carlovy kvality.
Navíc, celý život musí být jenom Carl Junior.
Nikdy nevystoupí ze stínu svého otce, toho původního Carla.
Souvisí to nutkavé přejídání s pocitem, že jste zabil matku?
Že se jako za trest přejíte až k smrti?
Myslíte si, že jste ji zabil, viďte?
- To jsem nikdy neřekl. - Volala na vás z postele.
- Říkala, že ji bolí na prsou. - Nic z toho jsem vám nepovídal!
Prosila vás, ať zavoláte pohotovost.
Ale takhle ona na vás volala pořád, viďte, Barry?
Nebyl jste u toho. Jak víte, co se stalo? Jak?
Na tom nesejde. Jde o to, abyste si to přestal dávat za vinu.
Jinak se bezdůvodně projíte až k předčasnému pohřbu.
Vy mi koukáte do hlavy! Nechte toho!
- Nemusíte to dělat, Barry. - Nechte mě na pokoji!
Nemůžete za to.
Jonesy?
Jak se vede, Henry?
Cos to říkal?
Začínáš hluchnout? Říkal jsem: "Jak se vede?"
- To víš... SSDD? - No jasně.
Já jen, jestli máš o víkendu čas, že bysme navštívili Dudditse.
Rozhodně. Taky jsem na něj myslel.
- Už jsme tam dlouho nebyli. - To jo.
Je otevřeno!
Už musím končit, něco tu mám.
- Nashle v sobotu. - Jasně.
Nashle v sobotu.
Takže, pane Defuniaku,
víte, že oba pocházíme z Maine?
Jste z Pittsfieldu.
Víte, co se stane stipendistovi, který při zkoušce podvádí?
Vy jste měl tenkrát chřipku, že, Davide? Ke zkoušce jste nemohl.
Na písemce jste nebyl, a jelikož jste byl nemocný,
napíšete mi místo ní esej.
3000 slov o důsledcích Normanského záboru.
- Dejte se do toho. - Ano, pane.
Je lepší z Pittsfieldu pocházet než se tam vracet.
Děkuji, pane.
Jak to víte? Vždyť jste tam tenkrát ani nebyl.
Někdy to prostě vím.
Zdravím.
Nejspíš to nebude k ničemu.
Tohle prodejcům aut neříkejte. Máme rádi výzvy. Jsem Pete Moore.
Za hodinu mám předvádět dům ve Fryeburgu, za velkou provizi.
A ztratila jsem klíčky od auta. Dokážete mi udělat duplikáty?
- To trvá asi den. - Já to tušila!
Klid, Trish, třeba vám pomůžu. Hledat věci mi vždycky šlo.
Já vám řekla, jak se jmenuju?
- Nevzpomínám si... - Uhodl jsem to.
Teď půjdeme najít ty klíčky.
Ahoj, Rachel.
Ahoj, Pete.
- Nepodařilo se mi je najít. - Potřebuju, abyste mi pomohla.
Měla jste kafe, koupila aspirin, šla k autu a klíčky byly pryč.
- Je to tak? - Ano.
Bude to vypadat divně, ale mně tohle pomáhá přemýšlet.
Ještě před tím aspirinem jste si koupila tyčinku.
Tyčinku Mars.
To je vaše, že?
Ještě jednu otázku.
Když ty klíčky najdu, necháte se ode mě pozvat na večeři?
Do Západního doku? V půl sedmé? Mají ty nejlepší mušle.
Jasně. Dobrá.
- To by bylo prima. - Tak jo.
Takže jste došla sem, otevřela jste kabelku.
Kafe, tyčinka, aspirin, nevíte, jak to pobrat.
A vtom právě...
...vám ty klíčky vypadly.
Prostě to vyšlo.
Děkuji.
Takže Západní doky? V půl sedmé?
Jasná věc.
Zase po piči.
- Jones. - Jak se máš?
Ahoj, Bobře. Strašnej svět, den jako den.
- Strašnej svět, den jako den. - Chceš si popovídat?
Ne, ty chceš domů za Carlou a za dětmi.
- Co se děje? - Nic zvláštního. Běž domů.
Počkat. Jonesy?
Jo, Bobe?
Dávej si pozor.
Na co si mám dávat pozor?
To kdybych věděl.
Co jste říkal?
Já neříkal nic.
Jasně. Promiňte.
Stát!
- Zavolejte sanitku! - Ta už mu nepomůže.
Na chvíli jsem se otočil. Uslyšel jsem ránu. Co se stalo?
Proboha! Profesor Jonesy!
Zrovna jsem byl u něj. Nesmí umřít!
Ustupte!
To není dobrý. Má rovnou čáru. Ještě jednu!
Ustupte!
- Co myslíš? - Není to dobrý.
Je mrtvý.
Ozor na ana Edého.
PO ŠESTI MĚSÍCÍCH
Jonesy, nezvedej to.
Velká bunda.
- Bobře, jdu dovnitř. - Hned jsem tam.
Včera mi ho vykouřila.
To máš dobrý.
- Poprvý? - Polib mi prdel.
Seznámil jsem se s ní na bingu. Šli jsme k ní a bylo do piči.
- Čehož opak je "po piči". - To se rozumí.
I když kolikrát se mi "do piči" obratem zvrtlo na "po piči".
- Zkus viagru. - Viagru?
Já ho mám v haptáku prakticky celej den.
Jakže se tomu říká? Privatismus?
- Prizmatismus? Henry to ví. - Jsi jako ve čtvrtý třídě.
- Máš potíže s klackem? - Žes ji nezkusil? - To víš že ne!
Hoď tam tu modrou bombu, a máš ho 12 hodin tvrdýho jak šutr.
Dvanáct hodin?
A jako diamant. I když ji nepotřebuješ, oblíbíš si ji.
Tys byl na bingu, jak se to hraje v kostele ve sklepě?
- Choděj tam pipiny. - Bobře!
Myslel jsem, že zoufalec jsem jen já.
Ty se jen dívej. Od toho jsi tady.
Jsem v pohodě.
Henry, taky jsi myslel na Dudditse víc než normálně?
Vzpomínáš si, že jsme ho o tom víkendu chtěli navštívit?
- Vzpomínám. - Pak mě to přejelo.
Povím ti něco divného.
Jak mě přejeli, tak naproti na chodníku jsem viděl Dudditse.
Vypadal, jako když jsme ho tenkrát v Derry uviděli poprvý.
Volal o pomoc a všichni chodili kolem něj a nevšímali si ho.
Pak se podíval na mě. Díval se přímo na mě.
Pokynul mi, abych šel k němu.
Věříš mi, že jsem ho viděl, viď?
Ano, pane, věřím.
Duddits mě má rád, to vím. Všechny nás má rád.
Radši by umřel, než aby nám ublížil.
Proč tedy chtěl, abych šel přes ulici, kde mě přejede auto?
Možná je za tím ještě něco, co ještě nechápeme.
- Ty víš hovno. - Tak řekni!
Nejdřív si dohodneme peníze. Tak padesát babek.
O co jde?
Když se ve filmech ráno lidi spolu probudí,
začnou se hned líbat, mazlit a jdou na věc.
Nikdy nejdřív nevstanou, nejdou se vyčurat a vyčistit si zuby.
Což je podle mého názoru po probuzení nezbytné.
Jak se říká tomu, když ti furt stojí?
- Priapismus. - Vidíš? Jsem priasmik.
- Priapistik. - To je fuk! Je tvrdej.
- A o to se sázíte? - Ne.
Řeknu film, kde přiznávaj, jak to chodí. Ale za prachy.
Já ti dám čtvrťák.
Od tebe čtvrťák. A od tebe pade.
"Zaslíbená krajina".
"Zaslíbená krajina"? O tom jsem v životě neslyšel.
Meg Ryanová a ten, jak se jmenuje? Reefer Sutherland.
- Kiefer. - Tak asi z roku 1988?
Meg Ryanová ráno vstane a ptá se: "Kde je ta kočka?"
On na to: "Jaká kočka?" A ona: "Ta, co mi nadělala do pusy."
- A jsi lehčí o pade. - Kecáš! - Tohle by si nevymyslel.
Tuhle cennou filmovou informaci máš ode mě úplně zdarma!
Dám si ji do Skladiště paměti do sekce "Vědomosti na hovno".
- Co je to Skladiště paměti? - Ty si to nepamatuješ?
- Asi jsem na to zapomněl. - Zapomněls na Skladiště paměti?
Tak mi to připomeň. Neser se do mě.
To on má v hlavě. Všichni ho tam máme.
- Tys ho nezrušil? - Ještě ne.
Je nabité, takže když se naučím něco nového, musím něco vyhodit.
Když jsem si pořídil laptop, vyhodil jsem rockový texty.
Mně mý skladiště zlikvidovaly před deseti lety záplavy.
Netušil jsem, že je v Maine tolik piva, aby způsobilo záplavy.
Jonesy, jestli se tedy tak jmenuješ,
- co děláš s vyřazenýma složkama? - Pálím je.
Nepřístupné Onanistické fantazie
Prastará sekce - Promarněné dny Ztracené mládí - Staré křivdy
Sporty Potupy
- Zahodils text k "Tam za vodou"? - Ne.
To, co nechci vyhodit, si dávám do kanceláře mezi své tajnosti.
Kde máš materiály o Dudditsovi?
Ten má zvláštní sekci jen pro sebe ve třetím patře.
Poslední dobou myslím na Dudse pořád. Co vy?
To je tímhle místem. Je tu všude, i když tu nikdy nebyl.
Letos je to už 20 let, co sem do Díry ve zdi jezdíme.
A poser mě, Freddy, já připíjím na dalších dvacet.
Na dalších dvacet.
A na Dudditse, na naši pavučinu snů.
Kéž by tu byl.
- Na Dudse. - Na Douglase Cavella. - Na Dudditse.
DERRY, STÁT MAINE PŘED DVACETI LETY
Proč by měli u Trackerů na zdi píču Tiny Jean Schlossingerový?
Protože jsem to řekl. Je to fotka.
Tys ji viděl?
Ne, ale kluk, co za mnou sedí při dílnách, ji viděl.
U Trackerů je to už deset let prázdný.
Ty nechceš vidět píču královny krásy? Tak nechoď.
To mě poser, Freddy! Nějaká klučičí košile.
No a?
Je nová!
Scooby-Doo.
"Patřím Douglasi Cavellovi.
Jestli se můj majitel ztratí, přiveďte ho do Maple Lane 19."
To bude některýho z těch děcek z Vysoký vypatlaný.
Sežer to. Sežer to, a můžeš jít.
Hele, kluci! Nechte toho! Kurva, nechte toho!
Co to děláte? Chcete ho donutit, aby to snědl?
Jste normální?
To si piš, usmrkanče. Sežere psí hovno, a může jít.
Chceš půlku?
Odpalte, srabi, dokud máte možnost.
Odsmrďte. To je poslední varování.
Dávej si pozor!
Proč jako?
- Já vím, kdo jsi. - Už se třesu strachy.
- Jsi Richie Grenadeau, ten zadák. - No a?
Co tomu lidi řeknou, až jim povíme, co jste tu dělali?
Nikomu nic nepovíte, protože bude po vás.
- Připrav se, Pete. - Stačí říct, Henry.
Pete umí lítat. Až vyrazíte, jen vám stoupneme do cesty.
Že bych tohohle pindíka nechytil?
Víš ty, kdo to je? To je Pete Moore.
Přesně tak, tlustoprde. Pete Moore, toho nechytí nikdo.
A poběží rovnou domů a poví mámě, co jste dělali.
Ta zavolá policajty, a pak se uvidí.
- Vy ho znáte? - Ne.
Tak co si koledujete? Stojí to za tu nakládačku?
- Tomu pablbovi se to líbí! - Jak víš, co se mu líbí?
Tak pojďte, čuramedi!
- Ty se chceš s náma prát? - Jo! Jo!
- Vyrazím hned, Henry, jen řekni. - Proč? To prohrajete!
Protože tohle se nedělá! A já to chci všem říct!
- Chcete, abysme šli pryč? - Ne! Dáme jim na prdel!
Pojďte. Ještě si ho najdeme. To víte. Vás všechny si najdeme.
Už je to dobrý. Už můžeš přestat.
Udělejte někdo něco!
Já něco udělám,
ale jestli to někomu povíte, nebudu už s váma kamarádit.
Proč je mi smutno a proč trápím se jen,
proč jsem jen stále sám každičký den,
že svou milou v dáli zanechal jsem, tam za vodou.
Nevěděl jsem, že Bobr umí zpívat.
Šetřím niklák za niklákem...
- Bobře, to byla paráda. - Myslím to vážně, ani slovo.
Obze!
Máš posluchače.
To je tvoje?
Ůby-dů, depa si, áme eco na páci.
Douglas Cavell, tak se jmenuješ, viď?
Já Duddits.
- Cože? - Já Duddits!
Duddits?
Dudditsi, odvedeme tě domů.
ŽÁDNĚ HÁZENÍ, ŽÁDNĚ HRANÍ
Kluci! Pojďte sem! Jeho tam nechte.
Zůstaň tu, Dudditsi. Tady pěkně se Scoobym.
Kristovy banány!
Tohle není ani náhodou Tina Jean Schlossingerová.
Možná její babička. To se ti povedlo, Bobe.
Můj ty bože, to jsme se sem vlekli kvůli tomuhle?
Ne.
To kvůli němu.
GOSSELINŮV OBCHOD
Pete, zapomněl jsi párky.
Jde sem špatný počasí. Tuplovaná bouřka.
Nejdřív z Alberty, tak 20 čísel sněhu,
a hned za ní ještě ze severovýchodu.
- Vraťte se hned do chaty. - Jedeme rovnou tam, pane G.
- Nikde se necourejte. - Ne, pane.
Klid, kamaráde. Je to dobrý.
Díkybohu.
Bohudíky! Ztratil jsem se. Bloudím lesem už od včera.
Tak půjdeme dovnitř. Zahřejete se.
Co vy na to?
To jo.
Já vám pomůžu.
Rick McCarthy.
Gary Jones, ale všichni mi říkají Jonesy.
Mobily nám dodělaly, takže vám nemůžeme zavolat pomoc,
- ale hned sem přijede naše auto. - Myslel jsem, že to nepřežiju.
Ztratil jsem se ostatním.
Vy jste mě zachránil.
Co je to?
Pavučina snů.
Indiánské kouzlo.
Zachytává zlé sny, abyste byl v bezpečí.
Zlých snů už jsem si užil dost.
Tohle dělám celou noc.
Potmě jsem snědl nějaké bobule.
Asi mi nějak nesedly.
Vím, co si myslíš.
Kdo pije v jedenáct, je zralej na léčení, ale to já jen tady.
V normálním světě si před pátou neloknu,
a kdyby se mi to stalo, nechám pití nadobro.
To rád slyším.
Co je s tebou?
Před půl rokem, tenkrát, jak Jonesyho srazilo to auto,
jsem jednomu pacientovi provedl něco hrozného. Ponížil jsem ho
a vyhnal ho z ordinace.
Barry Neiman.
Nedávno jsem v novinách viděl jeho fotku. Přejedl se k smrti.
Můžu tu historku použít, až budu chtít prodat Mustanga?
Tys byl mrzout i předtím, než se ten špekoun prožral až pod drn.
Dík, ty umíš potěšit. Dokážeš to tak ohleduplně podat.
Tu máte, Ricku. To vás napraví.
Kristovy banány! Brzy budeme mít pěkně po piči!
- Díky, Pete. - Snad je to všechno.
Co se ti stalo?
Zdravím.
Joe Clarendon. Říkejte mi Bobr.
- Rick si v lese užil blbou noc. - Vítám vás.
To je omrzlina?
Ne, to samý se mi dělá po burácích. Je to alergie.
- Dáte si grilovanej se sýrem? - Ne, polívka mi stačí, díky.
Já si dám. Pošli ho sem.
Mně maminka dělala hráškovou polívku, když mi bylo...
Kurva štelunk!
Už jsem slyšel pořádný krkance, ale tenhle je na metál.
- Je mi to trapné. - Rick snědl nějaké bobule.
Ale ne!
Boha jeho!
Boha jeho, to je síla! Omlouvám se.
To nic, Ricku! Ven se toho vejde víc než dovnitř.
Co jste to snědl, hovno sviště?
Víte, co si myslím?
Vy si potřebujete na chvíli lehnout a dát si šlofíka.
To máte asi pravdu.
Jsem prostě unavenej.
- Pojďte. - Moje čepice.
Bobře?
Tady.
Dík, že jste mě vzali dovnitř.
- To by udělal každej. - Možná. Možná ne.
Tohle je pro případ, že by se vám chtělo blít
a nestíhal byste to na záchod, což jsou třetí dveře zleva.
V prvních byste nám nasral do prádelníku.
Kdyby něco, jsme vedle.
To mě poser, musím na vzduch.
Nemáme tu plynový masky? Šikli by se nám tu chemici.
Chceš slyšet něco ještě podivnějšího?
Ani ne.
Viděls to velký břicho?
Když přišel, měl ho normální, ale hrudník měl až sem!
- Kéž by tu byl Henry! - Ten je přes magory.
Ale chodil na medicínu! Ty snad taky?
Uvažoval jsem o tom.
Radši na to šlápni.
- Do prdele! - Bacha! - Co je, sakra?
Pete, jsi v pořádku?
Ne, mám zlomenou nohu! Zatracená noha!
- Dobře. Vydrž. - Henry, jsem tu chycenej!
Panebože!
Henry! Pomoz mi trochu!
Vydrž, Pete. Vydrž.
- Teď pás. - Zrovna jsem si otevřel pivko.
Držím tě.
Co ta noha?
Není zlomená.
Jen je tam chycená.
SMRDÍ - PRDÍ
Nemáš dojem, že byl ozářenej radiací?
Viděl jsem to v telce. Ten chlap měl pak lebku holou jako Kojak.
Tenhle má spoustu vlasů,
ale ta jeho červená skvrna se mi rozrůstala před očima.
- Co to děláš? - Buráková pomazánka mě zklidňuje.
Možná si bude chtít dát i někdo jinej.
Trochu tam nechám.
Bobe.
Bobře.
Ježkovy voči!
Myslím, že to je ženská.
Varuju tě. Až k ní dojdem, uškrtím ji.
Podle mě už je po ní.
To neva, stejně ji uškrtím. Málem nás oba zabila.
Haló! Jdeme k vám, paní, nelekejte se!
Haló?
To je marný.
Je po ní.
Haló!
Paní! Slyšíte mě?
Jste v pořádku? Slyšíte mě?
Třeba to ve zdejších končinách znamená pozdrav.
Heleďte, slečno Přejetá, málem jste nás zabila.
Tak něco řekněte.
Musím najít Ricka.
Tak jo.
Ricka.
Jo.
To mě poser, Freddy.
- Co to mají za červený fleky? - Jako McCarthy na tváři.
Nikdy jsem nic podobnýho neviděl.
- I medvědi jsou vyděšený. - Kam utíkají?
To mě tak neznepokojuje. Ale před čím to utíkají?
Co to sakra je?
To se hodí. Můžou vzít Smraďocha do nemocnice.
Lidi!
Potřebujeme pomoc! Máme tu nemocnýho!
Území je v dočasné karanténě. Zůstaňte, kde jste.
V jaký karanténě? Máme tu nemocnýho!
Potřebujeme pomoc!
- Máme tu vážně nemocnýho! - Odvezte ho s sebou!
Ještě že vám nic není. Situace se vyřeší za 24 až 48 hodin.
Polibte mi péro!
Musím se tě na něco zeptat, protože v tom mám zmatek.
Je tohle SSDD, nebo ne?
Rozhodně není. Dneska je to nějak jinak na prd.
A je to hodně divnej den, abys věděl.
Tamhle.
Klídek.
Do Díry ve zdi je to 15 kiláků.
To zvládnu. Přijedu na sněžným skútru a vezmu vás oba.
Pete, poslechni mě, nevracej se do auta pro pivo.
Zůstaň u ní. Ať je v teple.
Tak přísahám, doktore.
Henry!
Kdybysme umřeli dřív, než se vrátíš,
slib mi, že všem potvrdíš, že to nebyla moje holka.
- Tohle se mi nelíbí, Jonesy. - Mně taky ne.
Z toho kouká tuplovaný po piči. Pořádná šlamastyka.
Ricku, není vám něco?
Je mi trochu zle, kluci. Jen si ulevím.
- McCarthy, Ricku, otevřete. - Jděte pryč!
- Otevřete, nebo vyrazíme dveře! - Nemůžu mít trochu soukromí?
- Odkud to krvácíte? - Že krvácím? Já nekrvácím!
Uděláme to.
Nejsem si jistej, jestli se mi tam chce.
Co když umírá? Scooby Dooby Doo, máme tu něco na práci.
Na tři. Připravenej?
Raz... dva...
Moment!
Co když nás to hodí zpátky?
Žádný házení, žádný hraní.
Jo. Žádný házení, žádný hraní.
Raz...
...a dva a...
...tři!
Kurva! Ty vole!
Tohle nechci vidět! To nejde!
- Sklapni na chvilku. McCarthy? - Žije ještě?
To nevím. Ricku?
Ty vole! Když dokáže dělat tohle, bude jistě naživu.
Ricku, slyšíte mě? Je po něm.
- Kulový! Zrovna hodil sranec! - To nebyl sranec.
Tak dost, koukej něco kváknout!
Boha jeho!
- Ne! - Ne?
Dobrej tah! Teď je v pasti. Může akorát tak do septiku.
Do prdele!
Bobře, vyměníme si to.
- Cože? - Jeden půjde do kůlny. - Ani nápad!
Zmlkni a poslouchej! Je tam lepicí páska.
Běž pro ni. Přilepíme to víko, a pak odsud vypadneme.
Ty běž pro tu pásku, Jonesy.
Nedělej hrdinu. Jsi rychlejší. Běž pro pásku, já ho zasednu.
Ne, protože kdyby vylezl, ty ho s tím svým bokem nezvládneš.
Sakra práce! Běž!
A Bobe?
- Jo? - Seď klidně.
Tak jo.
Proč je mi smutno a proč trápím se jen,
proč jsem jen stále sám každičký den,
že svou milou v dáli zanechal jsem, tam za vodou.
Tak jo.
Do prdele!
Země volá Jonesyho! Jonesy, ozvi se!
Jonesy, je mi tu smutno.
Jonesy...
Tak se uklidni.
Dobrý.
Dobrý, tady je.
Najdi už tu pásku!
Kde je?
Už jdu, Bobe!
Bobře!
Bobe, už mám tu...
Co to...
Jonesy, jdi pryč!
Vypadni! Zavři ty dveře!
Ne.
Uteč, Jonesy.
Tys ho zabil.
Zabil jsi Bobra.
Zabils ho, ty svině!
Co chcete?
Tomu červenému říkají Ripleyová, podle "Vetřelce".
Prchající zvěř likvidujeme.
A obyvatele?
Civilisty svážejí k Gosselinovi. Budou tu, dokud se to nevyřeší.
A Owene, tentokrát máš ty E.T. na starost ty.
Povedeš operaci Modrý chlapec.
- Konečně. Kolik jich zbývá? - Asi stovka.
Na opravdovou invazi to nestačí. Podle mě asi havarovali.
Takový terén si nikdy nevybrali. Ani studené počasí.
Jak to vidíš?
Největší nebezpečí hrozí, jestli nám vyklouznou ze sítě.
Ať to byla havárie nebo ne, pokusí se tu nákazu rozšířit.
Oblast karantény
Nikdy nenavštívili svět, kterému by nechtěli vládnout.
To jsou jejich staré triky. Použít obvyklý šedivácký vzhled,
s tím nevinným psím pohledem a kůží jemnou jak dětská prdýlka.
Ztvární se tak, jak si myslí, že je chceme vidět.
Já viděl, jak vypadají doopravdy, a do rodiny bych je nechtěl.
Existuje i jiný názor na Ripleyovou.
Vážně? A kdo ho má?
- Kdo myslíš? - Generál Matheson.
- Tříhvězdičkový generál. - Má tři?
- Kdys ho viděl? - Včera mě tam zavolali.
Co si myslí ty buzny, co ještě nikdy neviděli mimozemšťana?
Ta houba se neuchytí na všech zasažených. Někteří to zdolají.
Vážně? A co ty lasičky, který lezou ze zadku?
Myslí si Matheson, že lidi dokážou zdolat i je?
Podle nich se objeví jen u nízkého procenta zasažených.
Tobě se ta teorie líbí?
Podle mě to jsou kecy.
Takže kdybys zadržel někoho, kdo byl podle tebe zasažen...
Nenechal bych ho, aby si šel, kam chce.
Podle mě jsme v tomhle zajedno.
Chčijeme na stejný latríně.
Kdyby se Ripleyová dostala z tohohle borovýho ráje...
To prostě nesmíme připustit.
Celé území je v karanténě.
- Nedostane se odsud ani živáček. - Rozkaz, šéfe.
Dále!
Vedu Maplese, šéfe.
Desátník Maples, pane. Tedy šéfe.
Já vím, kdo jste, Maplesi.
Členy skupiny Modrý chlapec jsem vybíral osobně.
- Někdy se divím, podle čeho. - Ano, pane. Pardon, šéfe.
- Znáte pravidla Modré skupiny? - Pravidla pro všechny Modráky.
- Patří Modrá jednotka k armádě? - Ne, je něco lepšího.
- Jak funguje Modrá jednotka? - V utajení. Nesalutujeme.
Neoslovujeme se hodností. Jsme jednotka sama pro sebe.
- Co je proti nám armáda? - Srabi, šéfe.
- Jakými pravidly se řídíme? - Pravidly pro boj. - Přesně tak.
Když voják neuposlechne příkazu nadřízeného, ohrozí i ostatní
a musí být okamžitě potrestán příslušným velitelem.
To jsem já, kapišto?
Teď mi odpovězte na jedinou otázku a můžete vypadnout.
Ale musíte odpovědět po pravdě.
V 6:00 jste měl hlídku v sektoru 14 Modré zóny.
Povolil jste mladé ženě se čtyřletou dcerou,
aby odjela ze zóny?
Ta nebyla v zóně. Špatně odbočila. Nemohla být nakažená.
To víte určitě? Nebo vám to řekla ona?
Určitě, šéfe.
Čestný skautský?
Můžete zvednout ruku a přísahat, že to víte určitě?
Tak to udělejte, Maplesi.
Přísahejte. Čestné skautské.
Neječ mi tu, chlape!
Právě ses vyhnul vojenskýmu soudu.
Ještě jednou zalžeš, a přijdeš o krk.
Odveďte ho odsud, než si to rozmyslím.
Strážný!
- Ježíši, Abe. - Já ho varoval.
Mohl z toho vyváznout jen s mírným pokáráním.
- Místo ustřelený ruky? - Překročil Curtisovu hranici!
Přijde si ke mně a lže mi tady. Myslíš, že jsem cvok?
Trochu.
Ujely mi nervy, ale ten hajzl provedl něco horšího.
Ta pěkná maminka, kterou ráno pustil,
je teď zavřená ve stodole celá porostlá Ripleyovou.
Pětadvacet let.
Už 25 let bojuju s těma mizernejma vetřelcema,
aby věděli, že jsou na špatným místě, že klepou na špatný dveře.
A upřímně řečeno, už mi dochází šťáva.
Ve všem tom srabu mám ale i štěstí.
Mám tebe. Zítra povedeš ten útok, a pak to po mně přebereš.
- Co to povídáš? - Tohle je můj poslední tanec.
Od teď budeš kapelníkem ty.
- Víš, odkud to mám? - Od Johna Waynea. - Přesně tak.
Dal mi ji. A teď ji dávám já tobě.
Já nevím, jak...
Nebudeme jako ženský. Radši mi pověz, jak na to půjdeme.
Zaútočíme rychle a drtivě.
- Jak to zakončíme? - Beze ztrát a s úsměvem.
Miláčku, už jsem doma.
Dobrej nápad.
Trochu si schrupnout. Načerpat energii na ty strašlivý prdy!
To je od tebe hezký, že to říkáš.
Přijdeš mi taky moc krásná.
Jsi jedna z toho mála žen, co zvládnou Ford Expedition,
tahač, kterej jezdí jako luxusní auťák.
Fakt velkej luxusní auťák.
Ale vážení, ještě bych s vámi chtěl probrat jednu věc,
pro případ, že bych tu natáhl brka
a stal se ze mě Pete Rampouch.
I když nemyslím, že by mi to hrozilo.
Henry nebo Jonesy nebo Bobr pro nás jistě brzy přijedou.
Jsou to mí kamarádi. My všichni jsme nejlepší kamarádi.
Teď k vám budu upřímný, paní,
tak se nevyděste a nemějte mě za cvoka,
se kterým byste nešla na ty nejlepší mušle v Maine.
Ve vší počestnosti na smažené mušle do Západního doku.
My čtyři nejlepší kamarádi máme ještě kamaráda Dudditse.
A náš kamarád Duddits není jen tak obyčejný človíček.
Jednou, před lety, nám dal všechno to nadání.
Tyhle... Jak bych to řekl?
Tyhle schopnosti.
Schopnosti poznat věci,
hovořit spolu beze slov, jen myšlenkami. Dokážete to pochopit?
Já věděl, že ano.
A pak jsem měl ten sen
a v něm jsem pochopil, proč nám Duddits mohl dát takový dar.
Podle mě asi Duds nebude z téhle planety. Podle mě je odjinud
a přišel sem, aby nás na něco připravil.
To je bláznivý, co?
Takový kecy o jediným dokonalým člověku, co jsem kdy znal.
On je sakra dobrej. Není možný, aby byl člověk!
Měl bych ho velebit, a ne zkoumat, odkud přišel.
Musím se vyčurat.
To tedy musím.
Tak na tebe, Dudsi. Největší občanská pocta.
Pane Bože, já už toho pití nechám.
Řekneme si to na rovinu.
Včera jsi to chtěl odpískat, hodit ručník do ringu, skončit.
Dneska škemráš, modlíš se.
Ještě pár kilometrů. Pár hodin. Vzmuž se.
Jonesy! Skvělý, ty sviňáku!
Záchrana se blíží již, řítí se sem Supermyš!
Co sakra je?
Kdo je pan Šedý?
Co se mi to snažíš říct, Jonesy?
Ty nejsi Jonesy.